Felt+nr+2

Felt nummer 2

** // __Suksesjonsinnlevering __ // ** // Gruppen min fikk felt nr. 2. Feltet ble snau hogd i 2000 og deretter ble det plantet med gran. Det meste tydet på at feltet var hogd, og deretter plantet. Hvis man sammenlikner felt 1 og felt 2, ser man klare forskjeller. Felt 1, som ble hogd 4 år etter felt 2 hadde stor spredning i arter. Alt fra rogn, selje, lønn, osp, villbringebær, smyle og maiblom vokste her. Disse artene er alle arter som vokster opp i pionerfasen, noe som også stemmer med informasjonen vi fikk om feltet. Det var jo hogd i 2004, og dermed hadde en naturlig suksesjon. Felt nr. 2 derimot var dominert av gran, og det var lik høyde på de høyeste trærne, noe som er en direkte indikator på at alle trærne ble plantet samtidig. //

Alt tyder på at dette feltet er i slutten av pionerfasen/starten av konsolideringsfasen. Det var en god del trær som hadde kommet opp i tresjiktet, men ingen var høyere enn maks 5m. Rogn var ett av treartene som var på feltet, det fantes ikke så mye, men det fantes noe. Rogn er et treslag som vokser i pionerfasen/overgangen til konsolideringsfasen, noe som da er en direkte indikator på at dette feltet er i slutten av pionerfasen/starten av konsolideringsfasen. I felt- og busksjiktet var det for det meste små trær. Vi tror at de små trærne har utkonkurrert buskvekstene, noe som også tyder på at feltet var i slutten av pionerfasen og var på vei over i konsolideringsfasen (gjennvoksingsfasen). De vekstene som vokste i bunnsjiktet var “robuste” planter. De trenger ikke så mye lys, noe som gjør at de klarer å overleve på et sted der det er mye og høye trær. De vil etter hvert forsvinne da feltet blir mer og mer gjengrodd for hvert år som går.

Det var mye gran, men også noe eik. Mye tydet på at det var hogd og dermed plantet med gran, på grunn av at høyden på trærne var ganske likt. Det var noen få fullvokste trær, noe som også er vanlig når man hogger et felt. Dette er på grunn av at de fullvokste trærne kan spre frø og dermed få en mer naturligvekst med forskjellige trearter i det hogde feltet.

Det var flere // mekaniske faktorer //som spilte stor rolle på dette feltet. Menneskers arbeids, som i dette tilfellet var hogst og dermed planting av gran. I tillegg er det kraftig frost og tære om vinteren, noe som begrenser hvilke arter som klarer å overleve. Gran er et treslag som har evne til å klone seg selv, og overlever derfor under sterkt skiftende klimatiske og biotopiske forhold.  På dette feltet var det mye lys, siden det var hogd, og dermed var det ingenting som skapte noe skygge. Det var naturligvis lite lys i bunnsjiktet, på grunn av de trærne og buskene som hadde vokst opp, men det var generelt godt med lys for vekst.

Det var ganske varmt på dette feltet i forhold til de andre feltene vi var på. Det var av naturlige årsaker som at tresjiktet var ikke særlig høyt, og alle trærne hadde en cirka lik høyde. På grunn av alt lyset, var det heller ikke særlig høy luftfuktighet her. Topografien (det aller meste var i samme høyde, hadde like mye lys, fuktighet osv.) og eksposisjonen (hele feltet var flatt, så det var like mye lys på hele feltet) ga gode forutsetninger for vekst. Jeg tror at jorden på feltet bestod for det meste med mye leire og humus siden det ikke var spesielt fuktig på overflaten (selvfølgelig spilte den store lysmengden også mye inn på fuktigheten i bakken). Jeg mener at da at jorden bandt det meste av vannet under overflaten siden jord som består av store menger humus og leire som binder vannet hygroskopisk (vannet blir absorbert av partiklene, fremfor å danne en tynnhinne på utsiden av partikkelen). Et annet eksempel som også viser at det mest sannsynligvis er fuktig jord er tyttebærene. De vokser der det er konstant fuktig, noe en jord bestående av humus og leire er utmerket til.

De // kjemiske forholdene //i jorda var forholdsvis gode, pH-verdien ligger nok på et sted mellom 5-7. Årsaken til at jeg tror det er basert på de vekstfunnene vi fant på feltet. Tyttebær trives best i sur jord og det samme gjør einstape som vi fant masse av på dette feltet. Det var lite forurensing, noe som er naturlig med tanke på plasseringen av feltet, men en annen indikator på dette var at det var mye mose og lav, som er to plantearter som er svært sårbare for luftforurensing.

// Som en liten oppsummering vil vi si at dette var et ganske enkelt felt å plassere ut ifra de opplysningene vi fikk. Det var forholdsvis lett å undersøke i og med at det var hogd for ikke så lenge siden. Siden ikke feltet var kommet så langt i suksesjonen var det tydelig hvilket treslag som var plantet der. //  